![](https://www.bcncatfilmcommission.com/sites/default/files/styles/article_thumbnail/public/field/image/Eduardo%20Vi%C3%A9itez%20i%20Yolanda%20Costas.jpg?itok=aX7r2sTV)
Aquest mes entrevistem a Eduardo Viéitez, CEO de Creast i a Yolanda Costas, responsable de sostenibilitat per al cinema, amb ells parlem de com fer que els rodatges siguin més sostenibles.
La figura de l'eco-manager és bastant nova, és bastant transversal, ja que afecta a tots els departaments d'una filmació. Quines són les principals responsabilitats que té en un rodatge?
Eduardo: Per resumir-lo molt, la teoria, almenys en la nostra experiència, ens diu que les responsabilitats de l'eco-manager són garantir que s'apliquin les directrius de sostenibilitat durant el rodatge. Durant la preproducció s'elabora un pla de sostenibilitat, després d'analitzar el guió, el disseny de producció i la proposta del director i dels caps de departament. Aquest pla de sostenibilitat és, en efecte, transversal i aplica mesures de sostenibilitat a tots els departaments involucrats en una producció.
La nostra metodologia pròpia tracta de llevar la responsabilitat utòpica de garantir la sostenibilitat de la producció a l'eco-manager, divulgant que no és un mag que amb la seva mera presència i unes fórmules màgiques aconseguirà que un rodatge amb centenars de persones involucrades cada dia funcioni com la seda en matèria de sostenibilitat. Sobretot, som partidaris d'evitar que la contractació d'un eco-manager serveixi com a peatge perquè la productora cregui que ja ha fet tot el que es necessita per a produir de manera sostenible i ja pot continuar actuant com sempre. Benvingut sigui l'eco-manager i tota aquella persona que aporti el seu granet de sorra en sostenibilitat, però això va molt més enllà. És un treball coral, en el qual tots els membres de la producció estan involucrats. La nostra metodologia és assolir que cada participant en la producció porti un eco-manager dins.
Com afecta en la pràctica el protocol d'actuació respecte a la sostenibilitat durant el rodatge?
Eduardo: Segons la nostra experiència, sense aplicar una metodologia sòlida des del principi i formar a tot el personal com cal, el paper de l'eco-manager desgraciadament queda reduït a vigilar que en la mesura que sigui possible els residus es dipositin en els seus respectius contenidors, a perseguir els equips tractant que es respectin mínimament les directrius en sostenibilitat i recaptar amb prou feines les evidències i informació necessàries per a mesurar l'impacte mediambiental.
Per a nosaltres la figura de l'eco-manager ha de quedar integrada en una estructura molt més complexa per a realment assolir alguna cosa rellevant en matèria de sostenibilitat. Som partidaris de formar i empoderar a tots els participants en la producció, des del director, guionista, productors i caps d'equip, que són les persones que realment tenen el poder de canviar l'impacte mediambiental amb les seves decisions, fins a l'últim runner. Som partidaris que cada departament tingui una persona encarregada en matèria de sostenibilitat. I el més important, som partidaris de formar a un o una eco-manager interí de la productora, una persona fixa en l'estructura de la productora que conegui la idiosincràsia de la companyia, ja que cada productora és un món.
Com es forma un o una eco-manager?
Yolanda: Per a nosaltres l'ideal és formar a una persona fixa de la productora. Normalment és de l'equip de producció o de gestió de l'empresa, que està ja sensibilitzada en matèria de sostenibilitat.
És una persona que coneix els fluxos de treball de la productora i forma part del projecte des de l'origen, i pot ajudar des de la fase de desenvolupament, la qual cosa és essencial per a nosaltres. A més, també pren un rol intern molt determinant en la productora, ja que ajuda a conscienciar i a divulgar entre el seu personal habitual: productors, directors, directors de fotografia, directors d'art... Aquí està el treball realment important.
A aquest perfil el formem amb una base sòlida en sostenibilitat aplicada a l'audiovisual, extreta de la nostra metodologia, i treballant de manera molt específica en la casuística de la seva empresa i de la mena de projectes que roden. Treballem de manera contínua, braç a braç, amb aquest perfil per a implementar directrius que redueixin l'impacte ambiental i la petjada de carboni en cadascuna de les categories d'emissions.
Aquesta persona realment es forma per a poder ser el o la 'responsable de sostenibilitat' o 'eco-manager', i implantar totes les mesures que s'acordin amb la nostra ajuda i garantir que es compleixen durant la producció.
Des del ministeri i a través de l'ICAA s'incentiven els rodatges verds en les seves subvencions vinculant-les a la sostenibilitat, expliqueu-nos en què consisteixen aquestes mesures per a fomentar aquests rodatges sostenibles.
Eduardo: La convocatòria d'ajudes de l'ICAA de l'any passat va ser la primera que va atorgar un punt pel mesurament de la petjada de carboni, significa que et comprometies a mesurar la petjada de carboni i havies de presentar aquest mesurament una vegada completada la producció. Enguany, les ajudes selectives de l'ICAA per a la producció de llargmetratges van un pas més enllà, especificant les categories d'emissions per a les quals s'exigeix mesurament i registre, així com un pla de sostenibilitat que detalli quines mesures s'adoptaran per a reduir l'impacte mediambiental.
Quins exemples pràctics podríeu explicar-nos d'usos en un rodatge per a fer-lo més sostenible?
Yolanda: El transport, per exemple, és una de les categories d'emissions més important del cinema. És un sector que desplaça a molta gent diàriament i això té un gran impacte mediambiental que es pot reduir, a grans trets i sense aprofundir molt, amb mesures relativament senzilles: planificant bé com compartir els vehicles per a reduir el nombre de viatges, usant només vehicles eficients a nivell sostenibilitat (híbrids o elèctrics), o aplicant mesures de logística, com allotjar al personal el més a prop possible del lloc de rodatge, la qual cosa influeix positivament en l'impacte mediambiental reduint les distàncies de desplaçament.
L'energia és una altra categoria rellevant d'emissions. És un sector que també fa servir molta, ja que ha d'alimentar molta il·luminació i equips electrònics d'alt consum energètic, però més enllà d'això, el problema resideix en què els rodatges a més es produeixen en localitzacions on no es pot connectar l'escomesa a la xarxa pública, això fa que l'energia se subministri amb generadors de combustible tradicionals, ja que pràcticament no hi ha eco- generadors a Espanya i això suposa un impacte mediambiental tremend. Hi ha moltes maneres de reduir aquest impacte, des d'utilitzar els equips més eficients (que garanteixin el menor consum) fins a la inversió en eco-generadors. En aquest aspecte, és important la implicació de l'administració pública, ja que la millor manera de reduir les emissions derivades de l'energia seria facilitar les escomeses a la xarxa pública. Esperem que a poc a poc es vagi aconseguint.
El tema dels residus és diferent, pel fet que pràcticament no tenen impacte en la petjada de carboni en la producció, però sí que ho tenen en l'entorn mediambiental, per la qual cosa cal vetllar perquè es gestionin de manera adequada, perquè el seu impacte va molt més enllà (contaminació de sòls, dels recursos hídrics...). El principal és alliberar la producció de plàstics, evitar que s'usi paper i gestionar de manera especial els residus perillosos.
Creast és una empresa pionera en la sostenibilitat especialitzada en el sector audiovisual. Expliqueu-nos com i per què neix.
Eduardo: Soc director d'espots de publicitat i des de fa 20 anys, rodo sobretot campanyes internacionals per a grans marques. He treballat en més de 20 països, i des que vaig començar, independentment del país en el qual estigui treballant, sempre em crida l'atenció el malbaratament de mitjans de la publicitat. Sempre. No hi ha un sol treball en el qual hagi pensat que l'organització hagi estat humil. Vols en primera classe per a 10 persones d'agència, client, director, DOP, productors... Allotjaments en els millors hotels, restaurants de luxe, tot d'un dia per a un altre, amb molta pressa i pressió, un desplegament de mitjans tremend, si fan falta helicòpters, helicòpters, si cal explotar cotxes, s'exploten cotxes...
Vaig començar a informar-me i vaig descobrir que evitar aquest malbaratament era millorar la sostenibilitat. Llavors vaig començar a implementar pràctiques sostenibles en els meus rodatges, i es passava d'un extrem a l'altre. Les consultores mediambientals es componen de tècnics mediambientals que no tenen ni idea de cinema o publicitat, que venen de la gran corporació, d'indústria energètica... o de la facultat, i apliquen unes directrius genèriques ja sigui a un rodatge de cinema, un taller de costura o un gran banc. De sobte, teníem una persona que no sabia el que fèiem i volia ensenyar a il·luminar a un director de fotografia amb 25 anys d'experiència. Mai funcionaria.
Així que, davant la falta de solucions, va sorgir Creast, que va començar millorant la sostenibilitat d'un rodatge que vaig fer a Canàries, en el qual vam ser capaços de reduir l'impacte mediambiental en un 80%.
Quins serveis ofereix Creast a les empreses del sector audiovisual?
Eduardo: Creast és una empresa tecnològica, que ofereix predir, reduir i mesurar la petjada de carboni de les produccions de manera automàtica i assequible, amb l'opció de compensar aquest impacte mediambiental, fent produccions carboni neutral.
Ajuda també a completar tots els requisits en sostenibilitat d'ICAA i MEDIA per a la consecució de subvencions i ajudes.
Elabora plans de sostenibilitat a mida de cada empresa, 'Green Books' i tota la documentació i materials que necessita una empresa per a millorar la seva sostenibilitat i traçar un pla a mitjà termini per a aconseguir 'Net Zero' i finalment 'Emissions zero', seguint amb les directrius de Nacions Unides i IPCC.
Es parla molt de la petjada de carboni, però per a aquelles persones que encara no ho sàpiguen, què és i què significa pel medi ambient?
Yolanda: Resumint molt. La nostra activitat genera unes emissions de gasos d'efecte hivernacle, l'ús de vehicles, l'energia que consumim, els materials que adquirim, els aliments que mengem, etc. Hi ha multitud de gasos d'efecte hivernacle, però el més conegut que es pren com a estàndard és el Diòxid de Carboni (CO₂).
Aquests gasos fan que no tots els raigs de sol que entrin en l'atmosfera surtin de nou després de rebotar, escalfant el planeta. Això és un recurs de la naturalesa per a conservar les condicions que permeten la vida, però l'emissió contínua i sense control dels gasos d'efecte hivernacle porta a un escalfament progressiu amb un efecte negatiu. La petjada de carboni es mesura normalment en CO₂.
Què pot fer una empresa audiovisual per a ser més ecològica? Quines dificultats creieu que es troben les empreses del sector per a arribar a ser més sostenibles?
Yolanda: Per dir-ho d'una manera molt resumida i simplificant molt, la indústria audiovisual té un alt impacte mediambiental i encara està en un estadi inicial en matèria de sostenibilitat, per la qual cosa ser més ecològic en aquest punt és una cosa relativament senzilla. Des de les mesures anteriorment esmentades com són l’ús de transport més sostenible (bicicletes, patins, transport públic, vehicles híbrids o elèctrics), i el menor consum energètic, usant equips electrònics i d'il·luminació més eficients, ús d'eco-generadors... a altres com a implantació de menús amb un percentatge de menjar vegetarià més gran, o el tractament de materials sota la política de les 3 R: reducció, reutilització i reciclatge d'aquests. Aquest últim punt també té un impacte important, ja que és una indústria que necessita molt mobiliari, attrezzo i vestuari.
Heu creat una app digital, en què consisteix i com ajudarà el sector audiovisual a millorar la seva petjada ecològica?
Eduardo: Automatitza i fa molt senzill i econòmic tot el que hem explicat prèviament. Ajuda al fet que, sense tenir experiència prèvia en sostenibilitat, es puguin aconseguir els millors estàndards sense gran esforç. A més, com està basat en Big Data, permet quantificar tot de manera precisa i comparar la nostra eficiència en matèria de sostenibilitat amb les mitjanes del mercat, per a conèixer com ho fem respecte dels altres, la qual cosa es coneix com a 'benchmarking'.
Què acredita el certificat oficial de sostenibilitat i com s'obté?
Eduardo: Creast certifica que es compleix amb els millors estàndards de sostenibilitat, verificant l'aplicació de millors pràctiques i mesurant l'impacte mediambiental de manera rigorosa, seguint la metodologia i protocols dels organismes oficials, com MITECO, amb evidències i traçabilitat de les dades.
Creast va assessorar en matèria de sostenibilitat la gala dels Premis Goya. En què va consistir i com va ser el resultat de l'experiència? Expliqueu-nos alguns casos pràctics que es van aplicar a la gala per a fer-la més sostenible.
Yolanda: Vam tenir la gran sort de poder participar en l'última gala dels Premis Goya assessorant L'Acadèmia en matèria de sostenibilitat, i realitzant el mesurament de la petjada de carboni de l'esdeveniment. L'Acadèmia, quan comencem a treballar, estava ja molt conscienciada i tenia implantades mesures de sostenibilitat pròpies, per la qual cosa la col·laboració ha estat molt fàcil en aquest sentit, s'han mostrat sempre molt receptius.
L'objectiu era reduir la petjada de carboni generada i compensar-la posteriorment. Gràcies a les mesures de sostenibilitat aplicades, les emissions de gasos d'efecte hivernacle derivades de la mobilitat es van reduir en un 55%, les derivades del servei d'àpats en un 40% i les de residus en un 12%.
Parlant de mesures concretes, per exemple, la mobilitat va ser pràcticament verda, ja que el 90% dels assistents van utilitzar el tren com a principal mitjà de transport. També es van arribar a acords amb companyies de transport local a València perquè tots els vehicles que fossin usats per l'organització fossin híbrids o elèctrics. Per a reduir la mobilitat es van seleccionar hotels pròxims a Les Arts, la majoria d'ells amb polítiques de sostenibilitat pròpies.
Amb totes les mesures adoptades es va evitar emetre més de 100 tones de gasos d'efecte hivernacle.